FINT SKAL DET VÆRE
EN SANG TIL EMMET
Hos 'Bucket', det er fruen i huset.
Lyder jeg som en kinagrill?
Jeg befinder mig i et eftertragtet kvarter med enorm herlighedsværdi.
Og jeg venter på en undskyldning.
Medmindre tanken om bønnespirer og nudler har svitset Deres manerer.
Lad så min telefonlinje være i fred.
Alle lokalsamfundets støtter står i kø for at ringe til mig.
Synspunktet er noteret, men hvad gavn skulle røret dog gøre der?
Jeg er lige blevet forulempet i min egen telefon!
Man får vel sjældent lejlighed til at blive forulempet i andres.
- Du burde altså klage, Richard. - Over hvad?
Fejlopkaldene til kinagrillen.
- Du må ringe til ambassadøren. - Hvilken ambassadør?
- Den kinesiske naturligvis. - Det er vist ikke hans provins.
- Hvad bestiller han så her? - Det er jo en oldgammel civilisation.
Sid nu ikke bare der. Ring til oplysningen.
Så er det slut!
Jeg er færdig med mænd. De ender altid med at bedrage en.
Efter alt det, jeg har gjort for det svin, finder han en anden.
Og hvad så, om det er hans kone?
Jeg har fået den sidste lærestreg. Åh, bare en.
Gid, du ville finde en sød, pålidelig fyr.
Så kunne hormonerne måske falde til ro.
Det ville ikke tære så meget på dine nerver ... og mine smøger.
Mine hormoner er faldet til ro. Jeg er færdig med mænd.
Det svin! Han svor, han ville elske mig til evig tid.
Jeg anede ikke, han mente til lukketid.
Læs højt for mig.
'Jeg elsker dig,' sagde han, og løftede hende op på balkonen.''
- 'Åh, Jeremy,' sagde hun.'' - Kors i skuret!
Hallo.
- Godmorgen, mr. Penworthy. - Godmorgen, mrs. Bucket.
- 'Bucket.' - Kørte De for hurtigt?
Nutidens svøbe. Er De kommet noget til?
- Der skete vel ikke noget? - Nej.
- Jeg blev distraheret af Deres vink. - Såh?
Jeg kan ikke byde Dem ind. Min mand taler med den kinesiske ambassadør.
Vær rar ikke at hoste eller nyse for højt.
Min mand taler i telefon med den kinesiske ambassadør.
Det er en oldgammel civilisation.
- Nå, hvad sagde han? - Der var telefonsvarer.
- Lød stemmen kultiveret? - Ja.
Glimrende, så har du talt med ambassadøren.
- Ikke just. - Jeg orker ikke dine indvendinger.
Er du ikke glad for, at du er fortrolig med ambassadøren?
- Hvem er det? - Det er vi.
Du indtalte en besked, ergo ringer han tilbage.
Det skal min Sheridan have at vide.
Hun er der ikke. Skynd dig ind i bilen, før hun ser os.
- Du er ved at blive paranoid. - Det er klogt, når det gælder hende.
- Ikke så højt! - Emmet ...
Jeg er hjemme hos mig selv i fuldt dagslys. Hvorfor skulle jeg liste?
Jeg har en forbandet god grund, til at du skulle liste.
Jeg har en bedre idé. Vi ruller ned og starter først bilen ude på gaden.
- Indkørslen hælder ikke. - Jeg skubber.
Tro mig, det er besværet værd.
Ser hun os, vil hun vide, hvor vi skal hen, og du kan ikke lyve.
Hvordan kan det være, at en voksen kvinde som du ikke kan lyve?
Er der problemer? Jeg får Richard til at hjælpe jer.
- Hvis diplomatiet vil slippe ham. - Det er ikke nødvendigt, Hyacinth.
- På ære. - Hvad har man ellers venner til?
Men'sker har brug for andre men'sker ...
- Skynd dig at køre! - For sent.
Nu må vi køre linen ud.
Jeg rejser til et sted, hvor der ingen mænd er.
Til en øde plet blottet for de gode ting i livet.
Næ tak! Det er ligesom at være hjemme.
Mænd!
Hvorfor læser du det pladder, når du ved, hvordan mænd er?
I denne bog er de fantastiske.
Jeremy har korngult hår.
Han er høj og slank og gør en flot figur til hest.
- Hvorfor elsker jeg så Onslow? - Det rabler vel for dig.
- Flere chips? - Nu skal jeg hente dem.
- Som om han har korngult hår. - Dem med baconsmag!
- Der er ikke flere tilbage. - Tak, siger jeg bare!
- Måske er det generatoren. - Nå ja. Prøv igen, Liz.
- Storartet, Richard. - Tusind tak.
- Jeg gjorde ikke meget. - Nu ikke så beskeden.
- Det var venligt af dig. - Jeg gjorde slet ikke noget.
Du gjorde nok.
Nu kan Elizabeth og Emmet køre derhen, hvor de skal.
- Hvor det så er ... Skal I langt? - Ikke spor langt.
Det lyder mystisk. Er det et interessant nært beliggende sted?
- Bare forsamlingshuset. - Næ, forsamlingshuset?
- Jeg vidste ikke, der var møde. - Det er ikke noget møde.
Pastoren har bedt Emmet om at spille for de ældre.
Sikke dog en strålende idé.
Kom, lad os nu ikke opholde dem.
- Jeg troede, hun ville møve sig ind. - Der kan du selv se.
Du tror det værste om hende.
Jeg får en vidunderlig idé. Hvorfor tager jeg ikke med?
Du kan spille, så synger jeg for de gamle.
Hvor bliver de glade.
Jeg ringer til pastoren, og så ses vi derhenne.
Må jeg tale med pastoren?
Hvabehar, er han optaget? Åh, ringer han med klokkerne?
Ringer han med sine egne klokker? Hvor demokratisk.
Jeg kan lige se pastoren for mig være helt ude i tovene.
Jeg taler med pastorens kone, formoder jeg? Det er Hyacinth 'Bucket.'
Men dog. Fik De noget galt i halsen?
Vær sød at overbringe ham en besked. Han bliver ellevild.
Vi har en overraskelse til de ældre. Det bliver ikke kun pianoforte.
Jeg har tilbudt at synge.
De må altså gøre noget ved den hoste, kæreste.
Bucket-kvindemennesket!
Han går bersærk, når han hører, det er Bucket-kvindemennesket.
Bucket-kvindemennesket?
- Hvad skal jeg tage på? - Åh, tving mig ikke til at vælge.
- Jeg sætter stor pris på din mening. - Det er da noget nyt.
- Jeg tager den på. - Jeg er skam kun glad for at hjælpe.
Jeg tager den.
Hos 'Bucket', det er fruen i huset.
Ja, Richard er her skam.
- Hun ville alligevel finde ud af det. - Hvorfor sagde du det?
Jeg var tvunget. Du hørte selv, hvordan hun udfrittede mig.
Havde jeg tøvet længere, ville hun have hevet mine negle ud.
- Du kunne have løjet. - Jeg kan ikke lyve.
- Det kan jeg lære dig. - Du må bare få det bedste ud af det.
- Det er jo for de gamle. - Jeg bliver snart en af dem.
Hun har nu en stor stemme.
Det er ikke stemmen, det er dens ejermand.
Hvem var det, min egen?
- Min afdelingsleder. - Hvor dejligt.
Nogle af os skal førtidspensioneres.
Han ville høre, om jeg havde lyst til at blive førtidspensioneret.
Næ, så kunne vi være sammen hele dagen hver eneste dag.
- Hvordan ser jeg ud? - Flot.
- Hvordan ser jeg ud? - Helt fint.
Det er kun hunden, der kigger.
- Var der lige nogen, der slukkede? - Ja, det var Rose.
Gud ske lov, jeg troede, jeg var blevet blind.
Har I tid et øjeblik? Det er meget vigtigt.
- Hvordan ser jeg ud? - Den sorte skikkelse ...
Den genkender jeg.
Var du ikke med i ''Frankenstein''?
- Hvorfor er du klædt i sort? - Jeg øver mig.
Jeg agter at blive nonne.
- Din nederdel er for kort. - Så får jeg den lagt ned.
De lader dig aldrig blive nonne.
Jo, hvis jeg kan få en præst til at anbefale mig.
- Du kender ikke nogen præster. - Jo, Hyacinths lækre pastor.
Sådan som du kastede dig over ham, får du aldrig hans anbefaling.
Du er alt for følsom.
Det har jeg ordnet med noget beroligende.
Snart er jeg nede i et religiøst tempo.
Jeg håber ikke, dine bremser sætter ud for øjnene af pastoren.
Førtidspension ...
Døren, Richard.
Nej, den dør.
- Hvad i alverden er der galt? - Hvorfor skulle der være noget galt?
Jeg lægger ud med nogle klassikere. De elsker de gamle klassikere.
Sheridan var vild med klassikerne.
Vi bliver nødt til at drøfte den her førtidspension.
Jeg afslutter med et potpourri fra ''Sound of Music''.
Til venstre her.
Der tager jeg min østrigske hat med fjeren på.
Mon Emmet har nogle 'lederhosen?'
Når jeg siger ''drøfte'', indebærer det, at vi begge to snakker.
Han har måske nogen.
Sangere bør eje et par 'lederhosen.' Men han har nok glemt dem.
Så kan du køre hjem efter dem. Til venstre her.
Når vi drøfter noget, kunne du godt høre efter, når du ikke selv snakker.
Hører du overhovedet efter, Richard?
- Du hører slet ikke efter. - Til højre her.
- Hvad laver vi her? - Du sagde, vi skulle til højre.
Jeg mente i det næste kryds.
Må jeg køre så langt uden yderligere anvisninger?
Vær sød at bakke nu.
Jeg vil ikke ses holde parkeret i sådan et kvarter.
- Jeg går. - Får jeg ikke noget kys?
- Jo da. - Hold dig fra damerne.
Hvordan det? 98,5 % af menigheden er damer.
- Og de elsker dig. Mig inklusive. - Du er bare jaloux.
- Ja. Hold dig fra damerne. - Nu må jeg af sted.
Har du datoerne for ungdomsklubben?
ST. MARKS PRÆSTEGÅRD
Skal du ikke synge i forsamlingshuset?
Jeg ville høre, om pastoren havde nogle ønskenumre.
Den venlighed forventer han af mig.
Har du ikke glemt noget, min egen?
Døren.
Førtidspension .. !
- Det gik hurtigt. - Jeg skulle holde mig fra damerne.
- Jeg mente dem alle, ikke kun hende. - Sig, jeg er ude.
- Hvorhenne? - Vladivostok.
Tag dig sammen, Richard. Hvad går der dog af dig?
- Vil du virkelig gerne vide det? - Ja, naturligvis.
- Dine sager angår også mig. - Godt.
Så skal jeg sige det.
- Det, der nager mig ... - Se, hvor det hjælper at få talt ud.
- Jeg er slet ikke begyndt endnu. - Det er det, man har en hustru til.
Til at lytte.
Man går altid og frygter det værste, men jeg havde ikke drømt om ...
Du godeste, er klokken så mange? Emmet venter.
Jeg taler med pastoren senere. Nu må vi hen til forsamlingshuset.
- Du kan ikke gemme dig der. - Nej, køkkenet er et bedre gemmested.
Jeg tager en kop kaffe til.
At dømme efter kjolelængden er det Rose, der gemmer sig under sløret.
- Hvad skal hun her? - Hun slingrede som en fulderik.
Hun kan godt slingre et andet sted hen!
lngen sortklædt nonne skal slingre ind i vores kirke.
Rose!
Utroligt.
Du er som snydt ud af næsen på min søster Hyacinth.
- Er du fuld, Rose? - Nej.
Jeg har taget en pille, men virkningen er kun nået til knæene.
Gid, det samme gjaldt din nederdel.
- Hvad laver du her? - Jeg vil tale med pastoren.
- lkke i den tilstand! - Slip mig! Jeg vil være nonne.
- Kom lige. - Sjovt, som man kan høre forkert.
- Sagde hun, hun ville være nonne? - Ja, det vil jeg.
- Vi må køre hende hjem. - Det kan vi ikke nå.
Husk nu på, hvor du er. Vi må gemme hende, til hun har samlet sig.
Samlet mig?
Du godeste! End ikke når man vil være nonne, er du tilfreds.
Hvor samlet skal man være?
Gå nu ikke i vejen, Richard.
Se dig dog for.
Rose!
Jeg ved, du har viet dit liv til det, men behøver du ligge ned alle vegne?
- Stå så op. - På knæ!
- En nonne ligger jo på knæ. - Det er mig, der snart ligger på knæ.
Richard vil også være nonne.
Hun er tung af en i lårkort at være.
Hvor mange piller har hun taget?
Det er skønt at være nonne.
Jeg er helt opløftet.
lnd på lageret med hende, indtil hun kan gå igen.
lngen må se hende sådan. Hillemænd!
- Hyacinth ... - Angående vor lille koncert.
- Jeg begynder med noget klassisk. - Emmet har allerede lavet programmet.
Herligt. Så noget fra ''Sound of Music'' og endelig ''Annie Get Your Gun''.
- Emmet har noget andet i tankerne. - Alle elsker min Annie Oakley.
Jeg må hellere advare ham ... ... underrette ham.
- Hvordan ser jeg ud? - Du er et tilbagevendende tema.
I min førtidspensionering.
- Hvor hyggeligt. Hvad med hatten? - Den er også med.
Hun er gået.
Hun var på vej, men nu er hun gået.
Og så siger nogle, det ikke hjælper at bede en bøn.
Af sted med dig. Og hold dig fra damerne.
'... på en mand ..'.
Nej, du må spille højere. 'Piu Forte!'
'... på en mand ..'.
Nu er det for højt. 'Piu Piano, 'Pianissimo.'
'Men hvordan får jeg ram ...'
Er den tone rigtig?
Jeg går ud fra, lrving havde styr på det.
'Jeg fægter med tyre' 'har tag på slemme fyre ...'
Nej!
Nu er du ude af takt igen.
Forfra.
Videre!
Du sagde, han var uddannet.
Da capo. Forfra, tak.
Nej. Nej. Nej! Nu har jeg fået nok.
Jeg er kun et menneske. Jeg kan ikke klare mere.
- Hvad er det, han ikke kan klare? - Stolen er helt forkert.
Stolen skal være helt rigtig, ellers kan han ikke spille.
Find dig en anden stol. Gå lidt udenfor.
Ja, jeg ...
Jeg finder en anden stol.
Så klap dog i!
- Jeg beklager. - Det behøver du skam ikke.
Jeg af alle har forstand på det kunstneriske gemyt.
Richard snakkede lige om det med den kinesiske ambassadør.
- Rose! - Hun stod inde på lageret.
Slip min akkompagnatør. Sådan indleder man vel ikke sit kald!
- Bucket-kvindemennesket! - Hr. pastor!
Min søster er omvendt. Det påvirker hende enormt.
Vil du ikke spille ''Misty'' for mig?
Ind på lageret med hende. Der kan hun meditere lidt.
Har De set min mand? Der er telefon til ham.
Pastoren dog!
Tillader De?
- Nu har jeg aldrig! - Bare rolig. Jeg skal være nonne.